Tööandjate keskliit ei kooskõlasta kliimaseadust
![](https://employers.ee/wp-content/uploads/2024/09/19JJ0523_046_fotoJarekJoepera-1280x919.jpg)
Ettevõtjad toetavad jätkusuutlikku tegutsemist, kuid kliimaseadusega praegusel kujul nõustuda ei saa ja Tööandjate keskliit jätab kliimaseaduse kooskõlastamata, selgitas Tööandjate keskliidu tegevjuht Arto Aas kliimaminister Yoko Alenderile saadetud tagasisides.
Eelnõuga mittenõustumise ja kooskõlastamata jätmise peamised põhjused on:
- Seaduse eesmärk, milleks on majanduse konkurentsivõime kasvatamine ja majanduskasvu soodustamine, jääb teoreetiliseks eelduseks, mitte praktiliselt läbimõeldud tulemuseks. Seletuskirjas esitatud analüüsid on koostatud erinevate osapoolte huvidest lähtuvalt, kriitikavabalt seletuskirja kopeeritud ning nende usaldusväärsust ei ole piisavalt kontrollitud. On väga oluline, et seadus tugineks vaid valideeritud ja põhjalikult analüüsitud andmetele.
- Seaduse praktiline rakendatavus on ebapiisavalt läbimõeldud. Protsentides esitatud eesmärkidel puudub ettevõtete jaoks rakendatavus ning jääb selgusetuks, mille baasilt riik kavatseb ettevõtteid reguleerida. Praegusel kujul ei paku seaduseelnõu erasektorile vajalikku õigus- ega investeerimiskindlust, olles pelgalt sisutühi raamistik, mistõttu on seaduse vajalikkus ning positiivne mõju ettevõtluskeskkonnale küsitav.
- Taastuvenergiale ülemineku mõjuanalüüsid on puudulikud. Kuigi viidatakse investeeringute vajaduse kogumahule (sh suures osas erasektori panusele tuginedes), puuduvad piisavalt põhjalikud analüüsid, mis käsitleksid elektri lõpphinna kujunemist, mis on samas kriitiline tegur tööstussektorile. Samuti pole piisavalt hinnatud taastuvenergia hinna mõju lõpptarbijatele, mis võib oluliselt vähendada haavatavate sektorite konkurentsivõimet, sealhulgas toidutööstus ja põllumajandus.
- Seaduse rakendussätted, muudetavate seaduste kooskõlastused ja ühiskondlikud kokkulepped on kas puudulikud või ebaselged, mistõttu on keeruline hinnata, kuidas kliimaeesmärkide saavutamine praktikas realiseerub ja milline on planeeritud meetmete sotsiaalmajanduslik mõju erinevatele sektoritele ja ühiskonnale tervikuna. Eelnõu raames mõjutatud osapooltelt küsitakse arvamust enne, kui tegelikke mõjusid on piisavalt hinnatud, positiivsed mõjud põhinevad paljuski eeldustel. Seaduse loomise käigus tellitud mõjuanalüüsid ja nende tulemused on ebaselged ega ole koostatud läbipaistvalt (sh hinnatud mõjusid riigieelarvele).
- Kui seaduse eesmärk on muuta vähese keskkonnajalajäljega majandus Eesti konkurentsieeliseks, siis peavad ka seaduse eesmärkide täitmise mõõdikud sisaldama ettevõtlussektorit puudutavaid majanduskasvu näitajaid.
Kliimaseadust on tehtud kiirustades
Eeltoodud puuduste peamiseks põhjuseks võib pidada eelnõu koostamist põhjendamatult kiires tempos. Seadusega seatud eesmärkide täitmisel on suur roll avalikul sektoril, mis on küll positiivne suunanäitaja, kuid ettevõtjatel ei ole täna piisavalt kindlust avaliku sektori võimekuses suuri muutusi sellises mahus ja tempos ellu viia, eelkõige arvestades vajaminevate investeeringute mahtu.
Praegusel kujul on seaduse seletuskirja näol eelkõige tegemist avaliku sektori visioonidokumendiga, kus süsinikuheite vähendamisega seotud meetmed ei ole analüüsitud ega õiguslikult reguleeritud, vaid on välja pakutud võimalike valideerimata lahendustena.
Ettevõtjad nõustuvad mitmete seaduse üldiste põhimõtetega, sealhulgas toetame teaduspõhisust, energiatõhusust ja ressursside suuremat kohapealset väärindamist, mis annab majandusele suuremat lisandväärtust ja parandab konkurentsivõimet mitmel olulisel viisil.
Samas on siiski vastuolu, et seadus rõhutab kohalike ressursside väärindamise tähtsust, seades samal ajal nende kasutamisele mitmed piirangud. Tööandjad soovitavad sedalaadi meetmete puhul hinnata, kas nende rakendamine võib potentsiaalselt kaasa tuua Eesti majanduse lisandväärtuse vähenemise.
Loe Tööandjate keskliidu liikmete detailsemaid murekohti ja ettepanekuid eelnõule saadetud tagasisidest (Wordi fail). Need puudutavad energia kättesaadavust ja hinda, halduskoormuse kasvu, tehnoloogiate kasutamist, õiglast üleminekut ja kulutõhususega arvestamist.