Kati Rostfeldt: ettevõtluskliimat kliimaseadus ei kaitse
![Eesti Tööandjate Keskliidu nõunik Kati Rostfeldt. Foto: erakogu](https://employers.ee/wp-content/uploads/2024/09/MG_0063-edited-scaled.jpg)
Ettevõtjad vajasid ja ootasid loodavalt kliimaseaduselt investeerimis- ja õiguskindlust, kuid seni nad seda saanud ei ole, selgitab eelnõu välja töötamises osalenud Eesti Tööandjate Keskliidu nõunik Kati Rostfeldt ERR arvamusveergudel.
Kõigepealt tuleb tunnustada, et Kliimaministeeriumi ametnikud kliimaseaduse valmimise nimel on töötanud. Avatud koosolekud ja sihtrühmade kaasamine võimaldas eri osapooltel oma seisukohad välja öelda ning rohkem või vähem on nendega ka arvestatud.
Ettevõtjad tahavad jätkusuutlikult tegutseda ja nõustuvad mitmete seaduse põhimõtetega nagu teaduspõhisus, energiatõhusus ja ressursside suurem kohapealne väärindamine, mis annab majandusele suuremat lisandväärtust ja parandab konkurentsivõimet.
Põhjendamatu kiirustamine õõnestas usaldust
Siiski on eelnõu kvaliteedile jätnud hävitava jälje soov see lühikese tähtaja, ca aasta, jooksul valmis saada. Kiirustamise vajadus on olnud küsitav, sest juba enam kui aasta tagasi rõhutasid tööandjad, et seaduse nimest keerulisem saab olema selle sisus kokku leppimine. Eri osapoolte huve kaasav arutelu on keerukas ning vajab aega ja usaldust. Neid mõlemat on protsessis nappinud.
Näiteks puuduvad kiirustamise tõttu teaduspõhised ja sotsiaalmajanduslikud mõjuanalüüsid ning muutuste ellu viimise teekaart valmib pärast seaduse vastu võtmist. Seetõttu ei tea me seaduse mõju ettevõtlusele ja sektoritele, kohalikule omavalitsusele ega riigieelarvele. Või mis saab siis, kui teekaart näitab, et loodetud konkurentsieelist seaduse rakendamisel ei sünnigi? Küsimusi on rohkem kui vastuseid.
Samas peaksid sõnastatud eesmärkide täitmiseks nii ettevõtted kui ühiskond tegema olulisi muutuseid ja investeerima selleks kümneid miljardeid eurosid – energeetikas, tööstuses, ehituses, kinnisvaras jne. Need otsused peaks tegema järgmiseks 10-15-20 aastaks, kuid need jäävad tegemata, kui puudub õigus- ja investeerimiskindlus.
Eesmärk või unistus?
Seepärast kõlab seaduse eesmärk, kasvatada majanduse konkurentsivõimet läbi keskkonnaeesmärkide täitmise, pigem loosunglik ja üksnes unistus, mitte läbi kaalutud tulemus.
Kui siht on tõesti muuta väikese keskkonnajalajäljega majandus Eesti konkurentsieeliseks, siis peavad seaduse eesmärkide täitmise mõõdikud sisaldama ettevõtlussektorit puudutavaid majanduskasvu näitajaid. Neid sealt ei leia.
Seaduse tekst kirjeldab üksnes süsinikuheite vähendamise eesmärgid ja suur osa seaduse sisust on kirjas seletuskirjas, kuid seal kirjeldatud meetmetel pole õiguslikku siduvat kohustust. Pigem võibki seletuskirja võtta avaliku sektori visioonidokumendina, kus süsinikuheite vähendamisega seotud meetmed pole analüüsitud ega õiguslikult reguleeritud ning lahendused on pakutud ideede, mitte kinnitatud lahendustena.
Riik ei peaks looma ettevõtlust suretavaid seaduseid
Sellest lähtuvalt leiavad ettevõtjad, et eelnõu praegusel kujul ei ole võimalik kooskõlastada, sest oodatud investeerimis- ja õiguskindlust see ei paku. Sellesse tagasisidesse tasub suhtuda täie tõsidusega, sest ettevõtete võimest areneda, kasvada ja töökohti luua sõltub lõviosa ühise riigieelarve maksulaekumisest ehk riigi võimalused rahastada turvalisust, haridust, tervishoidu jne. Erasektorita ja selle vajadusi arvestamata pole võimalik kliimaeesmärke täita.
Riik ei peaks looma seadust, mis siin ettevõtlust takistab või välja suretab ja seeläbi kogu ühiskonna heaolu vähendab. Soovitud eesmärgid ja muutused toob ellu üksnes tasakaalustatud ja jätkusuutlik regulatsioon.
Nii on praegune tagasiside kogumise etapp seaduse loomisel mitte arutelu lõpp-punkt, vaid alles algus ning eelnõu tuleks uuesti laiemale kooskõlastusringile saata peale sotsiaalmajanduslike mõjuhinnangute ning olulisemate rakendussätete valmimist.
Artikkel ilmus ERR arvamusveerudel.